PM till Paramount Pictures, Hollywood, Kalifornien.
Från Alexander Meyerheim. Mina herrar!
Medan ni sitter på era svala kontor-
-gör vi på...slagfältet stora framsteg.
Slå bort er oro angående manuset. Jag talade med författaren i går.
Han försäkrar att han har 130 underbara sidor, som skrivs ut nu.
Jag avser att resa till honom i Paris på söndag. Punkt. Nytt stycke.
Mina herrar, framgången är oundviklig.
En Alexander Meyerheim-produktion-
-efter originalmanus av Richard Benson.
- Richard Benson? - Känner du honom?
Jag hatar honom! Richard Benson!
Du tycks känna vissa sidor av honom bättre än jag.
När hinner han skriva?
Tyvärr hann han skriva för mig.
De sista 10 sidorna hittades flytande utanför Malibu...i en vodkaflaska.
Skicka Benson det vanliga telegrammet.
Han försäkrar att han spolat kröken.
STÖR EJ
DET GÄLLER VOUS OCKSÅ MERCI
Dörren är olåst. Kom in.
Ja?
- Mr Benson? - Ni kommer väl från skrivbyrån?
Ska vi samarbeta-
-får ni aldrig besvara en fråga med en fråga. Förstått?
- Gjorde jag det? - Nu gjorde ni det igen.
Mitt ''ja'' var en fråga.
Ni kan väl skilja på ''underförstått'' och ''antytt''?
- Är inte det en fråga? - Jo.
Då besvarar ni en fråga med en fråga.
Det underförstådda sägs inte ut klart.
Det antydda kan man sluta sig till av det sagda.
Jag heter Gabrielle Simpson.
- Är det där möjligen en fågel? - Ja, ingen kunde ta hand om den.
Kontoret är där, jag bor här, och terrassen är där ute.
Det groteska föremålet är Eiffeltornet.
Det ska påminna mig om var jag är.
Om det stör er, låter jag flytta tillbaka det. Ni ska bo här borta.
Det är ett angränsande rum, vilket säkert ger er hemska associationer.
Jag skulle ha skaffat er ett eget rum men stället är fullt. Bastiljdagen.
Jag arbetade en gång åt en författare som bara kunde skriva i badkaret.
l badkaret?
Han fick badskum, det gick som smort.
Fågeln heter Richelieu, underförstått.
Antytt snarare än underförstått.
''Som smort''? lntressant bildligt uttryck.
Ni vill ha en kardinal, därav Richelieu.
Det var roligt.
Nej, det är faran med att vara ett berömt kvickhuvud, vilket jag är.
Jag är så glad för det här uppdraget-
-att jobba med en stor manusförfattare.
Jag kan nog lära mig en del om filmgestaltning.
- Jag hjälpte en nya vågen-regissör. - Jag tillhör mera den gamla vågen.
l filmen beslutar sig personerna för att inte spela Alfapet, utan gå hem.
Den heter Alfapetet blir inte av.
l nästa film ställer en flicka in sitt födelsedagskalas.
Den heter: Inga tårtljus. Det som inte händer är det viktiga.
- Har er film nån titel än? - Självklart.
- Flickan som stal Eiffeltornet. - Flickan som stal Eiffeltornet...
Titeln är symbolisk, förstås. Hon stjäl inte tornet på riktigt. Eller?
- Vad handlar den om? - Det är en action-spänning...
...kärleks-melodram. Med mycket humor.
Och under alltihop ett lager av samhällsskildring.
Om jag får se sidorna ni skrivit, kan jag uppskatta skrivmaskinsarbetet.
Sidorna, kära ni, ligger här.
En Alexander Meyerheim-produktion Flickan som stal Eiffeltornet.
Originalmanus av Richard Benson.
Här, i några etableringsbilder, kanske från helikopter-
-träffas flickan och pojken.
Efter lite småprat, lära-känna- varann, det som jag är så bra på:
En omedveten attraktion mellan dem.
En antydan till publiken om kärlek. Och sedan - konflikt!
Man förstår av musiken hur farlig situationen är.
Och nu - en första omsvängning! Publiken inser att de blivit lurade.
Saker är inte vad de ser ut att vara. lnte alls.
Hela situationen är totalt omkastad. Vilket medför-
-den magnifika och genialiska omsvängningen av omsvängningen!
Förbluffade av händelseutvecklingen-
-inser pojken och flickan hur allvarligt de missbedömt varandra.
Då, medan musiken åter blir hotfull-
-inser de vilken fara de svävar i. Då börjar jakten!
Skrikande däck, takåsar. Helbilder på hur de rusar genom den tomma stan.
Plötsligt ser vi, i en folktom gränd, sittande på en stängd soptunna...
Närbild: katten!
Och nu, när vi steg för steg bygger upp klimaxen, stegras musiken!
Och där, omedvetna om regnet som öser ner-
-faller de två ömt och lyckligt i varandras armar.
Och medan publiken dreglar av sublimerad sexualitet-
-möts de två enorma, välbetalda huvudena i det oundvikliga momentet:
Den slutgiltiga, omtumlande, studiohyrebetalande-
-salongsfyllande, popcornsäljande...
...kyssen. Nedtoning. Slut.
138 sidor. lnte längre, då får vi bara stryka sedan.
- Mr Benson? - Ja?
Det här manuskriptet, när måste det vara klart?
l dag är det fredag. Min vän och mecenat, Alexander Meyerheim-
-kommer till Paris från Cannes klockan tio på...
...söndag morgon. Vilket råkar vara Bastiljdagen.
Perfekt! Vi lämnar manuset till honom, och sen firar vi!
Dricker champagne, dansar på gatorna, vad de nu gör den 14juli.
Jag har redan sällskap på Bastilj- dagen. Har ni inte skrivit nåt alls?
- Ni har redan sällskap? - Måste hela filmen göras på två dar?
Miss Simpson, klarar ni ej av jobbet, så säg till. Jag kan hitta nån annan.
Nej, det menade jag inte. Men det är väl...ganska ovanligt?
lnte för mig.
Men ni har tänkt över historien noga?
Nej, det har jag inte.
Får jag fråga vad ni har gjort?
Det som varje amerikansk författare skulle eller borde göra-
-de första 19 veckorna av tiden:
Åkt vattenskidor i Saint Tropez. Solat i Antibes. Studerat grekiska.
Det var en ung stjärna som representerade Grekland i Cannes.
Sen några veckor, och mycket vodka, för att få bort grekiskan.
Och så tjurfäktningarna i Madrid, vilka lyckligtvis-
-eftersom jag inte tål blod, för länge sen flyttat till Sevilla.
Sen var jag på kasinot i Monte Carlo.
Ett misslyckat försök att få råd att köpa tillbaka mitt kontrakt-
-från min vän Alexander Meyerheim, för att slippa skriva filmen.
Anteckna.
Till min handbok i manusskrivande. Spela aldrig på nummer 13 eller 31-
-nån längre tid eller med stor insats. Det fungerar inte.
Nu måste jag arbeta. Ska vi börja?
En Alexander Meyerheim-produktion. Flickan som stal Eiffeltornet.
- Ni gillar väl titeln? - Ja, den låter fäng...slande.
Den fängslade Meyerheim också. Han köpte manuset osett.
Originalmanuskript av Richard Benson.
Sidan ett. Upptoning. Exteriör. Nu ska vi se... Natt eller dag?
Dag.
Börja...med en bild på... Eiffeltornet.
Inzoomning. Ensam på en plattform står en gåtfull kvinna i svart.
Hon sneglarpå sin klocka.
Och vi ser...
Hur fan ska jag veta vad vi ser? Gåtfull kvinna i svart. Löjligt.
Vi får inte avslöja allt från början.
Okej. Upptoning. Exteriör av Sacré-Coeur. Dag.
Nej. Skriv:
GrandPalais.
Vi måste ge publiken smaken och lukten av det riktiga Paris.
Okej...
Exteriör. Christian Dior.
Kameran panorerar och vi ser en vit Rolls Royce sakta in och stanna.
Nej, skriv en vit Bentley i stället. Det är mer chict.
En chaufför öppnarbakdörren.
Ut klivernågon klassiskt glamorös stjärna, som...Marlene Dietrich.
Hon... Punkt, punkt, punkt.
Hon svepermajestätiskt in i butiken och...
Och det är det sista vi ser av henne. Alex skulle ha älskat det.
Han kunde ha stulit Bentleyn och debiterat filmen för den.
- Vad sa ni att ni hette? - Gabrielle Simpson. Bott här i 2 år.
- Och ni kom hit för att skriva. - Det också, men mest för att...leva!
Leva? Ursäkta, kan ni...?
Ni kom hit för att leva, säger ni?
Första halvåret studerade jag synden.
- Är det sant? - Jag kom aldrig i säng före kl. 8.
Vet inte hur mycket kaffe jag druckit.
Men det var svårt att komma in i det.
Synd är tråkigt, om man inte röker eller dricker. Men man måste växa.
Ert sällskap, ingår han i växandet?
Nej, det är bara en ung skådespelare.
En skådespelare?
Ett tragiskt förhållande.
Hoppas han inte är en sån där som kliar sig, mumlar och pauserar.
Det förstör författarens perfekta rytm.
Han är lite intensiv men rolig att vara med.
Nåja...
Ni och den här...skådespelaren, vad ska ni göra på bastiljdagen?
Vi ska vara tillsammans hela dagen. Börja med frukost på ett kafé.
Sen dansa genom hela Paris, operan kl. 17.00, sjunga marseljäsen.
Fyrverkerier, middag med champagne, ni vet - leva!
Ni tycker verkligen om det, va? Livet.
När jag vaknar och har en hel ny dag framför mig, blir jag jättetänd.
Jag har en idé.
Den första goda på fyra månader.
Nej, jag tänkte sluta dricka nyligen, men det höll inte. Detta kan bli bra.
En enkel historia om hur en arbeterska firar 14juli!
Allt utspelar sig på en dag, jag har 2 dar på mig. Upptoning. Exteriör.
När vår historia börjar, är det tidigt på morgonen den 14juli...
...och Paris trumpeter blåser revelj.
Kopiera in, på en bildav triumfbågen.;
En AlexanderMeyerheim-produktion. Klipp till Eiffeltornet. Filmtiteln.
FLlCKAN SOM STAL ElFFELTORNET
Trumpeterna släpper fram ledmotivet.
Vi kanske kan få Sinatra att sjunga.
Därpå följer en oändlig lista som uppmärksammaralla små människor-
- vilkajag ska nämna i mitt tacktalpå Oscarsgalan.
När cymbalen ljuder.;
Originalhistoria och manuskript av RichardBenson.
Okej. Nedtoning.
Upptoning. Ettpittoreskt Paristorg-
-där helgfestligheterna pågår.
En enkel arbeterska, som liknar er-
-kommer ut ursin enkla boning och gårgenom massan och över torget.
Hon sättersigpå sitt stamkafé.
I andlös förväntan väntar hon på sitt sällskap, en...skådespelare.
Nu måste vi väl beskriva honom. Han ärmärkligt oattraktiv.
Inte alls! Philippe ärsnygg. Han liknar...Tony Curtis.
Han är en sån därmumlande typ, som bara fårmindre roller.
Han heter inte Philippe, utan Maurice.
Bonjour, liksom.
Jag har inte sovit en blund. Du tycker väl om klänningen?
Tycker du det är för syndigt om vi tar champagne i stället för frukost?
Tack.
- Hör här, gullet... - Ja, Maurice?
Den här bastiljdags-grejen, vi får nog fimpa den.
- Men Maurice, jag förstår inte. - Jag måste nog dra.
l går kväll, när jag gjorde scenen efter affären...
Jag delade en espresso med några andra.
Då kommer en nya vågen-kille in och säger att han heter Roger Rosen.
Han gör en film om bastiljdagen. lnget dansande på gatorna.
- lnget dansande på gatorna? - l Rogers film regnar det, liksom.
- Han erbjuder mig huvudrollen. - Jag är liksom glad för din skull.
Jag måste dra. Vi ska filma hela dagen...i kloakerna.
- Jag kör, liksom. Vill du ha skjuts? - Nej tack, jag föredrar att gå.
Med den nästan vansinniga narcissism som utmärker hans yrke-
-grenslarMaurice pretiöst sin skoter. Vår hjältinna ärbedrövad.
Hon inser inte hurbra detta var.
- De skulle ju vara tillsammans. - Det var den första omsvängningen!
Maurice skulle aldrig göra så. Och han heter Philippe!
När vi nu gjort oss av med sällskapet går vi till det viktiga - konflikt!
Den andre mannen.
Triangelns tredje hörn.
Lärde inte den där regissören er nåt om att skriva?
Alltså...
Ett ögonblick sitter Gaby där...
Hon måste heta någonting. Ett ögonblick sitter Gaby där.
En ensam och gripande gestalt.
Men utan hennes vetskap har den rörande scenen iakttagits av...
Punkt, punkt, punkt.
...en gåtfull främling.
Vad spännande!
Miss Simpson, innan ni lämnar detta enkla hotellrum-
-ämnar jag visa er hur spännande en gåtfull främling kan vara.
Nu måste vi väl beskriva honom.
Han är amerikan, förstås. Det blir lättare för mig. Vad mer?
Han är ganska lång, ganska solbränd, ganska snygg och atletisk.
Med ett fårat, men märkvärdigt känsligt ansikte.
Stackars flicka. Föga anar hon att hon och publiken snart harglömt-
-den där tråkiga Maurice, Philippe eller vadhan nu heter.
I detta magiska ögonblick börjar hennes liv.
Ömt tar han henne i sina armar, och medFredAstaires elegans-
-dansar han i väg medhenne in i folkmassan.
Om exakt tio sekunder ska ni slå mig i ansiktet så hårt ni kan.
Jag hinner tyvärr inte förklara. Ni har ingen anledning att lita på mig.
Men jag litar på er. Det är något med era förtrollande ögon. Och jag...
Namnet spelar ingen roll. Tänk på mig som...1331 . Underrättelsetjänsten.
Detta måste vara ett skämt.
Om ni tittar en aning åt vänster... Utan att röra på huvudet!
...så ser ni, i fönstret där...
l buketten ni fick finns en mikrofilm.
Jag kan inte säga vad det är.
Faller den i fel händer, kan det vara slutet för den civiliserade världen.
Nu är det dags för er att slå mig så hårt ni kan.
Stopp!
Spioner i trenchcoat? Jag måste ha tappat besinningen.
Vi fårgå tillbaka.
Okej. Då är vi tillbaka.
Vi hargjort oss av medsällskapet. Pojken och flickan möts, och...
...de dansar och dansar och dansar.
Och de dansar och dansar. Mr...Benson?
Den gåtfulle främlingen. Vem är han?
- Det ringer på dörren. - Vad gör han?
Vilken plåga orsakar sorgen i hans ögon?
Och varför lyssnade jag inte på far och lärde mig ett vettigt yrke?
Ett telegram!
Tänker ni inte öppna det?
Nej, det tänker jag inte. Orsaken är att jag vet hur det lyder.
Orsaken till det är att jag de senaste nitton veckorna-
-fått 134 telegram från Meyerheim, alla med samma lydelse!
När är manuskriptet klart?
Hur tror han att jag ska kunna skriva när han trakasserar mig så?
Hur gick det i dag? Har ni jobbat bra? När är manuset klart?
Han spionerar på mig hela tiden. Ni kanske är en av hans spioner.
Förlåt, men ibland känner jag mig som den där i Les Misérables.
Så sent som i går svor jag på att jag hade 138 sidor framför mig.
Alex, den som tar dina pengar och säger att han har 138 sidor-
-utan att ha det, är inget annat än en lögnare och tjuv.
lbland känns det som om han inte litar på mig.
Jag vet vem den gåtfulle främlingen är: en lögnare och tjuv.
En nutida Villon som lever på sin espri och på att stjäla.
En juveltjuv, kanske.
Förfaren kassaskåpstjuv! lnget kassaskåp står emot honom.
Jag vet! Vi måste börja om, men vi har ju bara skrivit åtta sidor.
Vi har klarat av producenten, titeln, originalmanus av Richard Benson...
Vi kan ha kvar bastiljdags-köret, men vi börjar inte med Gaby...
- ...utan med Rick. - Bra namn på en gåtfull främling!
lnga redaktörskommentarer, skriv bara.
Exteriör. Dag. Ett pittoreskt torg.
Bland de festande får kameran syn på en ganska lång, solbränd amerikan.
Vi fårklä honom i en lögnare-och - tjuv-kostym.; svart i olika nyanser.
Kattlikt elegant-
-går han mot bordet där Gaby nobbas av sin skådespelare.
Hans nästan övermänskliga intelligens uppfattar läget direkt.
Han tvekar.
HarRick nån svaghet, så är det vackra damer.
Han fattar ett beslut...
...och går till ett annat bord, där två gangstrar väntar.
Kalla dem bara Första och Andra gangstern.
- Har du tänkt på saken? - Jag funderar.
Planen är enkel och vacker, och ändå originell - mycket djärv.
Du ska bara göra två saker: öppna kassaskåpet och leverera budet.
Några timmars jobb. Och för detta: en miljon dollar.
Som vi förstås delar på tre.
Hälften till mig, hälften delar ni på.
Men, Rick, vi har redan...
Jag är inte bara expert på kassaskåp.
Jag är också en lögnare och tjuv.
Hälften till mig, hälften delar ni på.
Okej, då. - Jag hämtar dig med bilen klockan fyra. Vi ses då.
Och Rick, motstå till varje pris din oemotståndliga impuls att lura oss.
Den här gången blir vi inte så...
...förstående som vi var i fjol i Tanger.
Nu när vi harslagit fast spänningen och romantiken-
-har vi återkommit till det magiska ögonblicket.
Pojken och flickan möts.
Okej, nu behöver vi merkonflikt. En ny rollfigur, kanske.
Jag vet! Intill sitter Ricks dödsfiende, kommissarie...
...Gillet, från den internationella poliskåren.
Han vet tydligen något som publiken inte vet.
Och nu, miss Simpson, när vi har satt intrigen i rörelse-
-och eggat publiken till att vilja veta vad som händer sedan...
Jag är själv nyfiken.
...kan vi låta dem lära känna varann - sådant som jag är så bra på.
Frågan är... Var ska denna trevliga scen utspelas?
På lunchen!
Han tar henne till en vacker restaurang och bjuder på lunch.
Hon skulle inte gå med nån hon mötte på gatan, en fullkomlig...främling.
lngen är felfri. Varför, frågar han, när de dansar och dansar-
-är ni så sorgsen när alla är glada? Sen föreslår främlingen:
Om ni höjer överläppen, låtsas ni i alla fall le.
Nu måste han koppla på charmen.
Vad betyder serendipitet?, frågar han.
- Hon skakar på huvudet. - Vad betyder det?
Det betyder att vakna varje morgon och bli heltänd på den nya dagen.
- Hittar ni på det? - Nej, ordet finns.
Det innebär att finna glädje i allt som händer-
-hur oväntat det än är.
Han förklarar ordet för henne-
-och i rätt ögonblick föreslår han att de ska äta lunch. Hon är frestad.
Han ber henne inte att tillbringa helgen på ett motell.
Han bjuder på lunch!
Skulle hon inte följa med, om han vore charmig?
- Om det bara gäller lunch, så. - Han lovar!
- Om inte hon kommer på något annat. - Det gör hon inte!
Han hejdar en hästdroska, och de åker i väg till Le Bois. Avgjort?
Nu ska vi väl skriva det?
lnte alls. Publiken ligger före oss.
- De vet redan att de ska äta lunch. - Men charmen och serendipiteten, då?
l filmbranschen har vi ett knep som tar hand om detta: uttoningen.
Genom åren har publiken lärt sig förstå-
-att när en scen sakta tonar bort, och en ny kommer i dess ställe-
-så har en viss tid förflutit. Alltså, miss Simpson: Uttoning.
En långsam och dröjande uttoning till Le Bois.
En stilig droska med vårt stiliga par-
-klapprarmot en magnifik restaurang.
Märk hur jag målar upp spänningen mot en bakgrundav helgserependitet.
Vi bespararpubliken massa småprat och går direktpå pudelns kärna-
-genom att använda knepet jagjust berättade om.; uttoningen.
Vem är ni? Vad gör ni?
Vem är jag och vad gör jag? Jag är ingen och har gjort allt och inget.
Kört racerbil, jagat, spelat piano i Buenos Aires.
Ditt och datt. Allt och inget. Så är det när man är för rik.
Jag vet vad ni menar.
Det var därför jag lämnade slottet och kom till Paris.
Vi har hus över hela världen, förstås.
Min favorit är det i Deauville, med zoo.
När jag var liten kunde jag få mata girafferna på söndagsmorgnarna.
Säg inte att ni också hade giraffer!
- Hade ni det också? - Naturligtvis!
Tänk att vi båda hade giraffer som barn! Vad världen är liten.
Voilá! Madame. - Monsieur.
För Rick.
- Kan jag föreslå något? - Jag föredrar att göra det själv.
Vi tar flortunna skivor skinka-
-rullade runt väl mogna bitar persisk melon.
Sedan lite sjötunga, lätt sauterad i champagne och smör. Så en flaska...
- Pouilly Fuissé? - 1959. Och sen...
...chateaubriand för två. Nej, för fyra.
Välstekta. Nej, svarta på utsidan och blodiga inuti.
Till köttet tar vi sparris och en flaska Château Lafite Rothschild -47.
Som dessert massor av fraises de bois.
Med drivor av vispgrädde så tjock-
-att den går att skyffla, s'il vous plaït.
Ni hörde vad hon sa. Och skynda på, vi svälter ihjäl.
Medan de väntar på skinkan-
-som rullats runt de mogna melonbitarna...
Sluta, jag står inte ut!
Tror ni verkligen de steker sjötungan i champagne och smör?
Under tiden, vill den kära miss Simpson-
-göra den skicklige mr Benson sällskap-
-över en mycket torr aperitif? Det har de båda förtjänat.
Det vore mycket trevligt.
Jag gillade inte Rick i början, men han vinner i längden.
- Så Rick vinner i längden, säger ni? - Ja, han är mycket attraktiv.
Den kvinnliga publikens reaktion.
Lunchen är slut. Martinin, vinerna och konjaken har verkat.
En drömlik värme sänker sig över dem. Sidorna, miss Simpson!
De som vi hittills har täckt med vår fantastiska prosa.
Här ser ni, som tillkännagivits tidigare i dag, inledningen:
lntressant filmade etableringsbilder.
Här kommer pojken och flickan-
-om en medelålders gåtfull främling kan kallas pojke - att mötas.
Ni är inte medelålders. Ni är ovanligt väl bevarad.
Mer avkylande komplimang har jag aldrig fått. Låt oss fortsätta.
Sidorna åtta, nio och tio: romantiskt småprat.
- Som ni är så bra på. - Tack.
Man känner den omedvetna dragningen, kärlekens skälvande begynnelse.
Ni ser så lätt det är, när man har professionell kunskap och erfarenhet.
Ni inser nog inte det, miss Simpson, men författare är hemskt ensamma.
Har ni någon aning om vad som händer härnäst?
Har ni någon aning om vad som kommer att hända?
Vi måste komma ihåg att hur charmig han än är, är han lögnare och tjuv.
Det står så här. Mr Benson...
Jag vet vad som händer härnäst.
Den andra omsvängningen! Publiken inser att de blivit lurade.
Han har hällt i henne martini, vin och konjak av ett enda skäl.
För att hon ska bli full!
Vilket hon inte är, vad han än tror.
När han tvingar ett sista glas konjak mot hennes ovilliga läppar...
Stackars flicka. Hon trodde att hon var trygg med denne snygge amerikan.
Ack! Inget ärsom det verkar vara. Inte alls. Musiken blir hotfull.
Hon blirmedveten om faran.
Den gåtfulle främlingen - vem är han? Hur är han?
Och varför nafsar han henne i nacken?
Var inte rädd, min kära. Det är bara en fladdermus.
Nattens varelser är mina vänner.
Nu vet jag varför ni nafsar mig i nacken. Ni är en varulv.
Nej då, min kära.
Jag är en vampyr.
Det inre av dessa grottor är en utmärkt plats för mitt laboratorium.
Ändå är det något medhans ögon... fast de ärblodsprängda.
Vampyrermåste vara hemskt ensamma.
Men nej! Inte för inte har hon studerat synden ingående.
Vissa kanske låter vampyrernafsa dem i nacken första träffen-
-men inte Gaby!
Hon slitersig ur hans onda grepp, ochjakten är i gång!
MÅLFOTO
Han har henne! Nej, Gaby! Du får inte ge upp nu!
Du kämpade i grottan, på stränderna, på planen... Just det, planen!
l hennes ansikte lyser skräcken. Mr Benson! Hon har dödat honom!
Så ja, miss Simpson. Det gör inget.
Ni har ju haft en jobbig dag och druckit en hel del.
Han hade sig själv att skylla. Hällt i henne sprit, gjort henne full.
- Vilket hon för övrigt inte är. - Självklart inte.
Hon inte bara dödade honom, utan när jag tänker på hästen...
Som hon slog honom med piskan. Hon hade sig själv att skylla.
Att vad då för nåt?
Jag fattar inte vad hon bråkade om. Han var ju ingen vampyr.
Jag tycker att han är mycket attraktiv.
- Jag tycker att ni ska sova lite. - Tycker ni?
- Ni, då? - Jag ska tänka.
Gå in och lägg er ner.
Kanske några timmars sömn, då, men om ni får några idéer-
-måste ni lova att väcka mig.
Lovar ni?
Jag lovar.
- Okej. God natt, mr Benson. - God natt, miss Simpson.
- Godnatt. - God natt.
Fröken, jag vill beställa ett samtal till mr Alexander Meyerheim i Cannes.
Klockan är halv två. Ni hittar honom nog på kasinot.
Benson! Mr Richard Benson. Personligt samtal.
Jag väntar.
Käre Alex...
...jag har den smärtsamma plikten att meddela-
-att filmen inte blirav.
Du behöver inte komma till Paris och läsa manuset, för det finns inget.
Och som jag ser det, blir det inget...
Hein? Comment?
Försök vid chemin de fer-spelet. Det stora bordet.
Ursäkta, jag glömde att täcka över Richelieu.
God natt.
Mr Benson, tro inte att jag överger er.
Jag finns här när ni behöver mig.
Fröken?
Avbeställ det där samtalet.